Prvo poglavlje: Ponekad usprkos svim naporima,
život vam daje limune.
Kada se to desi, imaš dvije mogućnosti, prijatelju.
Ili da složiš kiselo lice, ili da napraviš limunadu.
Nismo trebali doći u ovaj grad.
Ajde, Ajde, Ajde, Konačno!
- Zar si bio na plivanju? - Kao i da jesam.
Baš zato sam ti rekao da dođeš ranije.
- Što manje budem u ovom gradu... - Znam, znam.
Zvao sam u vezi tvoje prtljage, stići će sljedećim letom.
Ali ne brini, imam za tebe novo odijelo.
- Gdje si ovo nabavio. - Male tajne velikih majstora...
Evo, to je predivna svilena kravata, boje kave sa mlijekom.
- Kave sa mlijekom? - Ima i malo crvene. U redu?!
Potrudi se da izgledaš najbolje što možeš.
Sutra dolaze sva tri predstavnika Unicopa...
da provjere kakav dogovor mogu napraviti sa nama.
Sva tri?
Ja sam, vražji, Marshall Lane.
Burke, hoćeš li jednom u životu ići liftom, molim te?- Kako da ne.
Došli ste na seminar? Vrijedi.
Veliki dan. Veliki dan.
A, sada, bez daljnjeg odlaganja, autor bestselera"Kako preboljeti"
Moj prijatelj. Ne, moja inspiracija.
Ryan Burk.
Pored vas čovjek se mora osjećati dobro!
Ja se osjećam dobro. A kako ste vi?
OK.
Da vas nešto pitam.
Ima li ovde ljubitelja nogometa?
Jedan je tim sa koledža, ne tako davno, izgubio prvu utakmicu.
Teško su se od toga oporavljali, a onda se nešto desilo.
Hvala. Događaj koji je njihovom treneru promjenio život.
Čovjek je počeo spavati u kancelariji...
ponovo čitao o strategiji, gledao snimke.Radio je 24/7.
Uspjeli osvojiti nacionalno prvenstvo.
Poslje svih čestitki i šampanjca, čovjek je napustio salu,
otišao na kat do svog ormarića,
i uzeo svoju Browning sačmaricu dvocijevku,
prislonio je na bradu,
i povukao okidač.
Vidite, događaj koji je sve promjenio, na početku sezone, je da je
njegov brat, njegov najbolji prijatelj, umro od srčanog udara.
Vidite, može se nastaviti sa životom, možete postići velike stvari,
Možete, čak, osvojiti i nacionalno prvenstvo.
Ali cijenu ćete platiti, prije ili kasnije.
Želim se svakome od vas zahvaliti što imate hrabrosti da stvarno,
osjećate, gubitak svojih voljenih.
Znam da to nije lako.
Prošao sam kroz to.
Kako ste? Jeste li dobro?
- OK. - Ok, još jednom.
- Kako ste? - OK.
Ok, vidimo se na vježbama.
Odlično, tako je.
Ajde opusti se malo. Hoćeš li piće?
- Možda ti treba piće? Konobar. - Ne hvala.
Poglavlje 12:Alkohol nije lijek za sve rane.
Dobro pokažite mi onaj vaš znak.
Super. Daj mi to.
Odlično. Recite, šta vas je motiviralo da napišete knjigu?
Žena mi je umrla.
Znam to.
Ali zašto o tome pričati cjelom svijetu?
Pomoglo mi je da prebolim sve to.
Nisam ni sanjao da će to neko čitati, ali,
Moj agent je to dao izdavaču, i tako, evo me.
Da.
Kako se to desilo?
Vozila nas je u restoran na večeru.
Pas je stajao na sred puta, izgubila je kontrolu,
poginula je na mjestu.
Sigurno vam je bilo užasno, žao mi je.
Hvala vam.
Mislim da imam sve što mi je potrebno. - Odlično.
- Drago mi je da smo se upoznali, Jessica.- Također i meni.
Čuvajte se.
Ovuda ljudi. Pratite Burka. Idemo svi.
Svi koji ste se prijavili za jutarnje vježbe, pratite me.
Idemo.
Izvinite.
Dođite ovdje. Idemo, svi.
Zastanite malo, pogledajte okolo, pa mi recite sve što vidite i čujete.
- Loraine. - Automobili, koji trube.
- Čekićanje. - Još neko?
- Svjetla. - Beton. - Beskućnik.
- Smeće. - "Srednje prste".
Odlično, bravo. Zapamtite to i pratite me.
Onda, šta vidite sada?
- Loraine? - Ocean.
- Drveće.
- Antene. - Nebodere.
- Nema ljudi. - Rijeke.
Predivne rijeke.
- Sunce - Golu žensku.
Odavde sve izgleda drugačije, zar ne?
A, opet, isto.
Nismo nigdje otišli.
Samo gledamo stvari iz drugačije perspektive.
U svakome od vas su i sirene i čekićanje, blokirani putevi,
ali, također je i ovo.
Samo se trebamo potruditi,
i popeti se uz stepenice.
Danas popodne, dolazi jedna novinarka. Mislim da će ti se svidjeti.
Ne zanima me kakva je vaša politika, prilikom otkazivanja.
Ja odlazim, i hoću svoj novac nazad.
Gospodine, nije to tako jednostavno.
Becky, u čemu je problem?
Mr. Ryan, ovaj gospodin želi ...
Zdravo, ja sam Burke.
- A, vi ste? - Walter Mainfield.
- Odakle ste, Walter? - Billings, okolina Billings-a.
- Montana, prilično daleko. - Jest.
Vidite, mislim da ovo nije za mene.
U redu. Mogu li pitati, zašto?
Iskreno govoreći, ovo je bila ideja moje sestre,
osjećaji i sve ono...
Razumijem. A, zašto vaša sestra misli da vam je ovo potrebno?
- Zbog mog sina. - Kako se on zove?
- Stiven. - Kada je... - Je li to, stvarno, važno?
Meni je, Walter, Volio bih čuti.
Imate li njegovu sliku?
Žao mi je.
Walter, znam kako se osjećate, i ja sam prošao kroz to.
Moja žena je poginula prije tri godine.
Vi ste već napravili prvi korak, samim tim što ste došli ovdje,
jer ima nešto u vama, što vas je natjeralo da pređete sav taj put.
Ako želite otići, nema problema, poštujem to.
Ali se nadam da nećete.
Hvala, Becky.
Razmislite.
Drugo poglavlje: Sreća je stanje uma.
I kao i sve ostalo zahteva vježbu.
Odvojite pet minuta dnevno, samo za smijanje.
Poslje nekog vremena, to će postati dio vas.
Izvinite.
Hej ispala vam je penkala.
Quidnunc.
Quidnunc?
Radoznalac: osoba koja želi sve znati.
Čime Vas mogu uslužiti?
Za mene "sedam i sedam",
i sok od paradajza za mog, vrlog, prijatelja.
Hvala.
Što se tiče Unicoop-a.
rekao sam da smo na korak od potpisivanja ugovora sa Time Warnerom.
Očekujem da će izreći svoju ponudu sutra.
To znači, TV, radio, reklama. Sve!
Jesi li i ti sretan koliko sam i ja?
- Naravno. - I još nešto.
Ted Vernon, osobno, dolazi na seminar.
Moja je pretpostavka da dolazi ozvaničiti ugovor, ko zna?
Vaše piće, gospodo.
Hvala.
Prešli smo dug put od objavljivanja tekstova u Psychology Today?
Nabaviću ti, privatni avion.
- Voliš li avione? - Lane, znaš da nisam zbog toga pisao.
Svestan si da pomažeš ljudima? Jel' tako, prijatelju?
Ovo je tvojih pet minuta. Dozvoli sebi da u njima uživaš
Hajde, čovječe, živi malo.
Šta?
U pravu si.
Izvinite, izvinite.
Sjećate li me se? Iz hodnika na katu, ispustili ste penkalu.
Želite li da odemo na kafu ili...?
Pa, možemo povesti i njega, biće duplo zanimljivije.
Izvinite, ja ...
- Bok, Riki! - Bok, Eloise!
- Hej, dušo!Šta je to? - Isporuka.
Bila sam u blizini pa sam ti donjela ručak
Jer, tako vrijedno radiš.
- Nisi se morala mučiti. - Sve je spremno?
Maltretira li te šef?
- Dobar je on. - Ovo izgleda sjajno, odlično, Paul.
Pogledaj je samo.
Nemoj zaboraviti potpisati za nju.
Imao si goste?
Da, rekao sam ti da ćemo, Frank i ja raditi do kasno.
Zar se Frank šminka.
Slušaj, nije ono što misliš. Potpuno je platonski.
- To si rekao i prošli put - Hej, slušaj, ona predstavlja Sony.
- Moraš me saslušati, Eloise. - Ne želim to slušati.
- Kako se zovete? - Andrew.
Vidimo se na vježbama.
Gospodine, Ryan, stvarno ste nešto posebno.
Hoćete li mi se potpisati? Za Donald-a i Shirley, molim vas.
Izvolite. Mogu li Vam ispričati nešto?
Znam jednog čovjeka, ima oko 60 godina.
Mislio je kako će mu biti ljepo u mirovini,
ali onda jednog dana, prije tri godine i trinaest dana, umire mu kći.
Vrlo je loše to podnio.
Ne može spavati. A, njegova žena, pa...
Vi to razumijete.
Ali njegov zet, izgleda nema nikakavih problema sa tim.
Ona je poginula u saobraćajnoj nesreći, ali on...
On je od limuna napravio limunadu.
Tako nekako ide, zar ne?
Kada ćeš prestati lagati, sinko?
Licemjeru.
Burke, jako mi je žao.
- Proklet bio. - U redu je.
- Šta on misli, ko je? - Njen otac.
Pa šta, pretjerao je.
Pusti to. Znaš šta? Ona bi bila ponosna na tebe.
Dobro, ljut si na mene.
Tisuću puta si mi rekao 'NE' u Seattle, a ja te nisam poslušao.
Sigurno si jako ljut na mene.
U redu je.
Burke.
Vidimo se večeras, u osam sati.
Veliki poljubac.
Volim te.
Iako moja guza nije na naslovnoj strani Cosmopolitena.
To ne znači da ne znam divlje voditi ljubav?
Ako se bojiš, moje mentalne snage, što mislim da sam dobar komad...
Ili te je samo strah da ljubav vodim na baterije.
Šta mislite?
- Dobar dan. - Sa ovom curom nešto nije u redu.
Željela je da čuje.
Marty, poeziju čitaj u kafeu. Kod mene, RADI.
- Molim te. - Naravno.
Imamo li nešto novo?
- Aranžman za onog lika, Burke-a. - Da.
Marty, nisi napravila podrezivanje.
Baš sam htjela.
Evo šta će se desiti. Biljke će ostati bet vode i uvenuti,
duplo brže.
- Znam. - Molim te, shvati to.
Ako je to sve što je od ruža ostalo...
Ovom cvijeću voda znači život.
- Jesi li dobro? - Imala sam nekoliko loših dana, Ok?
- Želiš li o tome razgovarati? - Ne, ne želim.
Prošli put kada sam zaboravila da podrežem cvijeće, nisi bila tako bjesna.
- Prevario me je. - OPET?
- Da. - NE!
- Znam, zvuči ludo.
Ne mogu vjerovati.
U stvari, kada malo razmislim, mogu? Da, mogu to zamisliti.
- Izvini, šta hoćeš reći? - Sve je jasno.
To znači da tvoj odabir muškaraca, osigurava,
da mi uvijek završimo ovako. Budemo ovdje i pričamo istu priču.
A ti se uvek začudiš ishodu, tvoje ljubavne priče.
Najgore je to, što ja ne volim gledati te tako razočaranu.
- Jesam li previše oštra? - Jesi. Nisi.
- Jesi. - Da...odoh da...- Podrezuješ.
To je zato što osjećate bol i bjes.
Želim da pročitate poglavlje 12.
Cigarete nisu samo loša navika.
One su i sredstvo za poricanje.
- Duševno zdravlje počinje... - Fizičkim zdravljem.
Uvjek govorite da je važno da se sjećamo ljudi kojih više nema,
kako su živjeli, ne kako su umrli.
Pa, moj suprug je obožavao moje domaće kolače,
tako da sam uzela njegov pepeo i ...
upoznajte mog Stanley-a.
Izgledaju vrlo ukusno.
Vidimo se na vježbama.
Imaćete to dešavanje, sljedeće nedjelje u maloj sali,
i Julie želi znati ... - Izvinite.
Bože, izlječeni ste.
Volite ismijavati ljude glumeći da ste Helen Keller?
U stvari, ona je bila i sljepa, tako da ...
Izvinite nas na trenutak. Hvala.
Vidite, ja, eto, znam ponešto o ljudima.
Vjerovatno su vam ljudi prilazili još od kada ste prvi put prošetali.
Ali, vi ste pametni, kreativni, osjećajni,
ali muškarci vas i dalje vide samo kao dobar komad.
Naravno, to prija, ali na kraju, na kraju svih krajeva,
to uopće nije vaša zasluga, tako ste rođeni.
Ono kakva ste osoba, e, to je vaše.
To je ono što želite svima pokazati. Čak i nepoznatima.
Zato, rađe glumite hendikep,
umjesto da kulturno porazgovarate sa drugim ljudskim bićem.
Više volite jezik znakova? Evo ga.
Uglađeno, vrlo uglađeno.
Izvinite, ovo je muški WC.
Ne, ti izvini. A, šta si ti imao na umu?
Neko sladunjavo zavođenje,
u nekom baru, uz besplatni kikiriki, a poslje divlje vođenje ljubavi u hotelu.
Žao mi je što sam ti tako jako povrijedila ego.
Ali, znaš šta? Kladim se da će sljedeća žena, koju sretneš u liftu,
ili možda u teretani, ispuniti sve tvoje želje,
iako će vjerovatno znati da imaš ženu koja je dovoljno naivna,
da misli kako si ti drugačiji od drugih, vjeran, jedini vjeran,
sve dok ne pronađe šminku na tvojim boksericama.
A onda, sve je gotovo.
Onda će, i ta jedina stvar koju si imao i volio,
biti izgubljena, umrljana i uništena, tek tako.
Zbog toga, da imaš imalo mozga u bilo kojoj od glava,
shvatio bi da sam nam oboje učinila uslugu.
- Izvinite. - Naravno.
- Je li to moj cvijet? - Ne.
Naravno da je.
Uzeo sam ga prije nego što sam mislio da si gluha.
Nije da bih krao od gluhe osobe.
Zbogom.
- Ovaj je spreman. - Gdje to treba dostaviti?
Pojma nemam. Rekao je da ti znaš za koga je.
Quidnunc. Večera?
- Dozvoli da ti pomognem. - Hvala.Bože, baš je otmjeno.
Nisam ovo radio godinama.
- Dobro je što se još uvek sjećaš. - Da.
- Kiša je prestala. - Da.
Mrkva sa đumbirom i juha od špinata.
Moram priznati da nikada nisam bila na sastanku sa nekim,
tko ima kratonski imidž samog sebe.
To je dobro, za karton.
Oh, kužim.
Znate, zajedno idemo na duge šetnje kraj obale,
izrezujemo svašta.
On je materijal. Jer je od kartona.
Vaše salate. Dobar tek.
Onda?
Quidunc?
Da. To ustvari nisi ni trebao vidjeti.
Ali, znaš, to su samo rječi.
Znači ima ih više od jedne?
Pa, način na koji si me pozvao, stvarno je jedinstven.
- Hvala ti. - Bilo mi je zadovoljstvo.
Moram ići, imam večernje satove, tako da...
- Razumijem. - Divno sam se provela, hvala ti.
- Hvala na svemu. - Doviđenja.
Nisam...! Tri godine nisam izlazio s nikim.
Bio sam oženjen i,
Ustvari sam vrlo zabavan i duhovit.
Ili šta bi te već impresioniralo.
Ali, očigladno je da sam malo zahrđao.
Zašto mi to nisi rekao?
To je pokušaj da zadržim još to malo dostojanstva koje mi je ostalo.
Znači, ja sam prva od kako ste razvedeni.
- Ovaj, ti si prva... - Dobro, sada je sve mnogo jasnije.
Jer ono što je tamo bilo...
- Loše je. - Jako loše.
Trebalo bi da odem po neke orhideje. Želiš li ići samnom?
- Da. - Odlično.
Više volim unutra staviti slaninu ili kolače.
Samo podižem PH nivo.
Da, samo ti radi svoje stvari.
Još uvijek lupam glavu oko toga, koje su to tvoje stvari.
- Moraćeš pročitati moju knjigu. - Baš si "nečitak".
Draži mi je izraz "misteriozan".
- Koliko si dugo u ovom poslu? - Oduvjek sam to željela raditi.
Konačno sam prije par godina smogla snage da otvorim vlastitu radnju.
Julie, nikada se nismo sreli...
- Nemoj. - Izvini.
To su samo poruke sa narudžbi.
Kopije, koje sam napravila. Nekako su se zaljepile za mene.
Mogu li?
Julie, nikada se nismo sreli, ali,
sve ove godine gledao sam te očima punim ljubavi. Čestitam ti za vjenčanje.
Voli te, tvoj tata.
Mogu li?
Stacey, ovo cvijeće bi trebalo trajati dva tjedna,
vratiću se baš na vrijeme da ga vidim kad procvjeta.
Marinac, otišao na zadatak, nikada ih nije vidio u cvatu.
Da vidimo ovu.
Mojoj najdražoj supruzi za 50 godišnjicu braka. Oprosti mi za modrice od sinoć.
Hvala na opisu.
Životne priče na malim papirićima.
Ako je ovo svjeća istine,
Trebao bih biti iskren.
Iskoristio sam novac od njenog životnog osiguranja,
da bih kupio stan u Mexicu.
Zbog toga što smo ranije pričali o tome.
Svidjela mu se pomisao.
Tako da sam napravila kalup njegovog...znate.
Tako da, i sada kada ga nema još uvek možemo da...znate.
Ko je sljedeći?
Walter?
Nemam baš puno toga za reći.
Walter, uvijek postoji nešto za kazati.
Ispričaj nam.
Kako je tvoj sin, umro?
Nekada sam bio građevinski poduzetnik, a on mi je bio pomoćnik.
Imao je samo 12 godina, ali je neke stvari radio bolje od mene.
Jednog dana svratili smo da uzmem nacrte iz moje prikolice.
Rekao sam mu da ostane u automobilu. Ali on je pao sa skele i slomio kičmu.
Tek ta...
Tek tako.
Svakog dana.
Trebao sam znati, da neće ostati u automobilu.
Walter, rekao si da si BIO građevinski poduzetnik.
Ne mogu više ući ni u prodavaonicu alata.
Sada, čistim zgrade, noću.
Izgubio sam moj posao.
Supruga me je napustila.
Hvala ti, Walter.
Ima jedna, prljava mala tajna.
Strah.
Koliko vas više ne putuje avionom?
Podignite ruke.
Ko tri puta godišnje ide na sistematski pregled?
Koliko vas više ne ide liftom, na skijanje, vožnju bicikla?
Strah je , stanje uma.
To ćemo i dokazati. Odmah.
Molim vas, aplauz.
Spremni, idemo.
Hajde, Nathalie.
Sve što vas trenutno razdvaja od mene, je u vašoj glavi.
Walter.
Hajde, Walter.
Idemo.
- U redu je, u redu je. - Žao mi je ali ovo je ...budalasto.
Neću se osjećati bolje, zbog toga što ću prijeći preko užarenog uglja.
Dobro, onda to i nije neka strašna stvar, Walter.
- Ne, i nije. - To je, korak, vrlo važan korak.
Pa, to nema nikakve veze sa mojim Steven-om.
Da li bi Steven želio da budeš ovakav, ili da nastaviš sa životom,
da napraviš korak naprijed?
Ti neznaš ništa o mom sinu.
Walter, pogledaj.
Walter, dođi.
Hajde, Walter, možeš ti to.
Hajde.
Pa, svi mi napredujemo svojom brzinom.
Stići će nas on.
Nagradimo se jednim pljeskom.
Spremni smo udariti srah, zamo gdje najviše boli.
Ovo će boljeti.
Što misliš, koliko slojeva kože imaš?
Ne dovoljno.
Ne možeš sve učiniti umjesto njih.
- Znaš to, zar ne? - Tom čovjeku je potrebna pomoć.
U redu. Ali ne možeš to učiniti umjesto njega.
Osjetićeš kao da pika.
Spreman?
Na tri. Jedan...
Lane, otpušten si.
Kada potpišete ugovor sa nama, više niste nezavisni.
Imaćete naše ljude koji će raditi za vas 24/7.
Ali za samo jednu godinu, garantiramo da će vaši prihodi porasti za 65%.
Ryan Burke, show biće spreman za emitiranje u trećem kvartalu,
praćen izdanjima na DVD-u, novim knjigama, radio emisijama.
Rekao sam ti da će ovo biti dobro.
Sve ovo, osigurati će sredstva za pravljenje brenda...
što će vam donjeti više zarade nego u sadašnjoj fazi.
Ispitivanja pokazuju, da osobe koje su izgubile nekoga,
imaju 35 do 45% veću težinu, nego što je nacionalni prosjek.
Predstavljamo vam Ryan Burke-ov plan kako da izgubite kalorije.
Konačno, gubitak....zbog kog ćete se osjećati dobro.
Pogledaj ovo. Sviđa mi se slika.
Jel' ovo neka šala?
Izgledaš snažno i sretno.
To je samo uzorak.
U svakom slučaju...nastavljamo.
Hej, ono je bilo sjajno, ne zaboravi kada Mr. Vernon dođe...
Vodio sam ih u razgledanje muzeja i šetao ih kao budala...
Jel' to bio signal?
Hej, Burke. Ja sam, Eloise.
Pa, kuda idemo?
Opusti se, vidjet ćeš.
Odmah se vraćam.
- Je li ovo tvoja kuća? - Ne, moje majke.
Moram nešto uzeti.
- Slobodno možeš samnom. - Super.
Bob je ostavio ključeve na stoliću.
Sjajno, sjajno. Kako si provela dan?
- Fino. Osvojila sam dosta kupona - Stvarno? Znači bila si vrijedna?
Donjela sam ti cvijeće.
Divno je hvala ti.
- Upoznaj mog prijatelja. - Nisam očekivala posjetitelje.
Zdravo, ja sam Burke.
- Ryan Burke. - Da.
Ely, nisam znala da izlaziš sa poznatima.
Mi ne izlazimo...
Voljela bih da si mi rekla, izgledam užasno.
Oh, upravo je suprotno, sada vidim na koga je Elois tako ljepa.
- Pokaži mu slike. - Mislim da ne....
Volio bih to.
Idem ja po ključeve.
Vidi, vidi, Pocahontas.
Eloise je dva puta bila prvak u gađanju lukom i strijelom, za redom.
Mama.
Ne budi skromna, pa ovo je Ryan Burke.
Svidjela mi se današnja emisija.
- Koliko godina je imala ovdje? - Našla sam kljčeve, hvala, idemo.
Drago mi je što smo se upoznali.
Čuvajte se.
Drago mi je što više nisi sa onim muzičarom.- Mama!
Volim te, hvala.
Nemoj plakati.
- Tako je draga. - Svidio si joj se.
- Stvarno sam uživao u tome. - Bilo je baš simpatično.
Ne, ne, ovuda. Hajde.
Kuda to idemo?
Neznanje nije baš dobro, zar ne.
Vidjet ćeš.
Pokušavaš li izbjeći FBI?
Vidjet ćeš. Molim te, samo uđi u kamionet.
- Zaboravio sam svoj šljem. - Stvarno? Evo ti.
- Šta to radiš? - Hajde, pokazaću ti.
Ozbiljna si? Ja unutra?
Da, vjeruj mi.
Jesi li na nekim ljekovima?
Čuvaj se. Vrlo je opasno. Zaključaj nas.
Nadam se da znaš šta radiš? Jesi li spreman? Sve zatvoreno?
Spremni smo.
Ovdje leži Burke Ryan, mrtav.
Prestani, imala sam ubrzani tečaj. Jutros, od Bob-a.
Ko je Bob? I zašto je moj život u njegovim rukama.
Bob je, susjed moje majke. Njen sadašnji dečko.
Evo šta sam smislila. Htjela sam se iskupiti za sinoć.
Željela sam kupiti karte za koncert, ali su odavno rasprodane.
Pa sam pomislila, gdje ima volje ima i načina.
Da sam dobio novčić, svaki put kada sam gledao koncert sa kamiona,
bio bih stvarno...
Hvala ti.
- Bilo je sjajno. - Ne zahvaljuj meni, zahvali Bob-u.
Hvala ti Bob.
Nabavila sam tvoju knjigu.
- Polovicu sam već pročitala. - Stvarno?
čekaj da stigneš do "izbavljujućih" poglavlja, sjajna su.
Žao mi je zbog tvoje supruge.
Kako to da mi nisi rekao, šta se dogodilo?
Nismo stigli dotle.
Stiče se utisak da si je jako volio.
Da, jesam.
Ali, to je bilo davno.
Tri godine?
21, u psećim godinama.
Baš sam se ljepo proveo.
I ja. Stvarno sam se zabavila.
Šta?
Čekam, da vidim kako se vraćaš u svoj kamionet.
Ćao.
Je li to međunarodna pjesma za "kresnula sam se"?
Ne, nikako.
Ma, daj, pričaj mi šta se desilo sinoć?
Bilo je zabavno.
- Hoćete li se ponovo vidjeti? - Ne znam. Možda.
Smijem li napomenuti, da si prije samo 72 sata, raskinula sa Tylerom,
a sada se viđaš sa tipom koji nije u gradu toliko dugo? Mogu li?
Ok, ne zabavljamo se. Tek smo se upoznali.
I, znaš ono, sviđa mi se.
Samo se družimo.
Samo, budi oprezna.Muškarci su... "dlakavi".
Hvala ti na tome.
Poppysmic: zvuk koji se čuje prilikom puckanja usnama.
Dajte mu još dvije minute.
Hitno je pozvan na jedno mjesto.
Njene oči bile su boje, sireninih suza.
Njene su uši voljele da je bude, zvucima djece koja se igraju.
Ti i tvoj "đoko", možda upravljate ovim svjetom,
ali će te ova kučka, amazonka, sasjeći na komade.
Hvala vam.
Sjajno.
Stvarno "prašiš", Marty.
- Piće? - Da, i ova je runda moja.
I , možemo li dobiti još Sambu, crnih kuglica?
Super je, hoćeš malo?
Sranje, izvinite me na trenutak.
Molim te. Urazumi se.
- Samo se opuštam sa društvom. - Od kada ti znaš uživati?
- Kako si me pronašao? - Ja sam, vražji, Marshall Lane.
Rekli su mi na recepciji. Šta se događa ovdje?
Imali smo ugovor stoljeća, a ti se igraš princa od Perzije.
- Piće, gospodo? - Ne, makni se odavde.
Lane! Ne hvala. Hoćeš li se smiriti?
Ne mogu se smiriti. Njihov šef dolazi za dva dana.
Znaš li ti koliko mi je krvi i suza trebalo da nas dovedem do ovdje?
Prije 6 mjeseci, nitko nije znao ni kako se zoveš.
Znam, i cjenim to.
- Stvarno to cjenim. - Ne, ne cjeniš.
Reci mi iskreno...
Želiš li ti ovo?
Meni možeš reći.
Vidi, spreman sam.
Hoćeš li u sljedećih nekoliko dana biti tamo gde ti kažem da budeš?
Hoću, časna pionirska.
Smiri se strefiće te srce.
Već je, i to četiri puta, dok sam doazio ovamo.
Tko su oni dobri ljudi sa kojima se družiš?
- Samo neko koga sam upoznao. - Da?
- Zove se Eloise. - Trebam li ti čupati riječi. Detalji?
- Ona je... - Jel'?
To je super, baš dobro.
- Možemo li sada da im se pridružimo. - Da, naravno.
Drago mi je što sam vas upoznao, društvo.
Tragično. Bili su tako mladi, to je baš tužno.
Ne znam kako izlaziš na kraj sa svim tim nesrećama, svakoga dana?
Moram, bez obzira na sve.
Mislim da su pokopi i sve što ih prati, uzaludno bacanje novaca.
U stvari, pokopi su vrlo važan dio, u procesu žaljenja.
Ne samo da nam dokazuju da se život završio,
već i to da je život, proživljen.
- Na pokopu moje supruge... - Ne moraš o tome.
Ne, u redu je. Bilo je to baš ovdje u Seattle-u.
Bila je to proslava, bio je predivan dan u ožujku, dan Sv. Patrika,
njena porodica ima mali vrt, cvijeće, svjeće, postavili su stolice,
kiša je padala dva tjedna bez prestanka, ali tog dana bilo je divno vrijeme,
Dalie su cvjetale kao da joj žele dobrodošlicu.
Bilo je divno.
Pravi melem za moju porodicu.
Dalie?
Dalie.
Dalie su joj bile omoljeno cvijeće.
Dalie ne cvjetaju sve do jeseni.
Možda su te godine poranile.
Kasno je, Burke, trebalo bi da krenemo.
Nije bio na pokopu, zar ne?
Nije.
Ovde je tako ljepo.
Pogledaj, vidi se kuća mojih roditelja.
Baš, tamo. Dobro, ti si na redu.
Nasmij se. Napravićemo jednu turističku fotku.
Ne smiješ se. Hoćeš li se nasmijati, molim te?
Ok. Tri, dva, jedan. Smješak.
Oporavak počinje, prihvaćanjem, Olivia. Mislim da si na dobrom putu.
Ko je sljedeći? Želi li netko?
Hajde ljudi, ovome služe ove male seanse, radimo nešto, sudjelujte.
Martha, izvoli.
- Ne znam baš...- Martha, neznanje nikada nikoga nije nigdje odvelo.
Ovo je tvoje vrijeme. Iskoristimo ga.
Mislim da polako uspjevam kontrolirati svoj bjes.
- Prestaću ga usmjeravati na druge. - Radićemo na tome i popodne.
Sljedeći, bilo tko?
Hajde, ljudi. Walter, hoćeš li ti?
- Osjećam da sam dobio puno od ovog seminara.- Kao na primjer?
Nema ovdje pravog odgovora. Samo otvori dušu.
Samo što, još uvjek...
...još uvjek boli. - To je tako, Walter.
Šta činiš povodom toga?
- Trudim se. - Ne, ne trudiš se dovoljno.
- Ne znam bolje od ovoga? - Ne znaš bolje?
Zar sam ja posljednja tri dana pričao zidovima? Ne znaš kako?
- Zar ne znaš kako, Walter? - Ne, ja...
Kaži već jednom. Šta je to što te muči?
Baš hoćeš znati?
Do sada bih bio "bacač" u maloj bejzbol ligi.
Samo da je ostao u automobilu, sada bi igrao video igre,
farbao bi skejtbord i nervirao me što je djete.
Ali, nikada neće učiniti ništa od toga, jer je u, prokletom, sanduku.
Walter, zaglavio si.
Ne možeš napredovati jer konstantno gledaš unazad.
Smrt tvoga sina, postala je i tvoja smrt.
Tvog braka, posla, svega.
Ja samo...Ne znam kako da sve to povratim nazad.
Ti si, građevinar, jel' tako?
Izgradi...ciglu po ciglu.
Pazite gdje stajete. Danas ćemo malo na teren. Vjeruj mi.
Svi zamnom.
Odmah je tu iza ćoška. Hvala.
Pazite kako silazite. Vidimo se tamo, štima?
Je li sve u redu?
Ne želim ići.
Nemogu ići tamo.
Walter, nisi ti čistač.
Ti si građevinac.
Poslje tebe.
Hajde da popunimo ovo.
Dobro ljudi, idemo.
Zaboravio sam kako ovdje izgleda.
Hvala vam što...što ste me podsjetili .
Sam si to učinio, Walter.
Nisam ga mogao zadržati.
Na kraju, nisam ga mogao zadržati.
Bolničari su rekli da ga ne pomjeram...
Pa, želio bih da uzmete ovo.
Bio je divan dječak, Walter.
Ako vam zatreba preuređenje...
Dolazim, odmah.
Nisam bio na njenom pokopu.
Od tada ne razgovaram sa njenim roditeljima.
Nisam vodio računa o Rocky-ju. Ne posjećujem njene prijatelje.
Bacio sam sve što me podsjeća na nju.
Ne osuđujem te. I ne pokušavam se poigravati sa tobom.
Mogu li ti nešto reći?
I govorim ti ovo iz apsolutne poniznosti.
Iz dana u dan eksperimentirala sam sa svojim životom.
I donosila pogrešne odluke.
Ali ti,
ti si baš zabrljao.
Možda i tebi treba netko da te natjera da učiniš stvari koje odbijaš.
Kao na primjer, da razgovaraš sa njenim roditeljima, ili
da povedeš računa o Rocky-ju, ko god da je to.
- ŠTA je Rocky? - Papagaj.
- Njen papagaj.
Preglasan je i sere gdje stigne.
Papagaj.
Zamolila me da obećam da, ako joj se nešto desi...
Ja...ovo će zvučati ludo. - Šta to?
Da ću ga pustiti da ode u divljinu.
- Nisi to učinio, zar ne? - Ne, nisam.
Ne, njeni su ga roditelji uzeli.
Zar oni ne žive ovdje?
- Dvije muhe jednim udarcem, ajde. - Eloise.
Ne, to je zbog... Njen otac...
Puno je kompliciranije nego što misliš.
- Sigurna sam da je. Sigurna sam da je vrlo komplicirano.
Eloise, ne.
- To je to. - To je to.
- Hoćeš li da pođem sa tobom... - Mislim da te ne bi ljepo dočekali.
Ne znam ni da li su kod kuće. Možda žele zadržati pticu.
Burke!
Jesam li ti spomenuo da je njen otac bivši marinac?
Pogodi tko je? Tako je. Mislio si da me nikada više nećeš vidjeti.
Proklete reklame. Želiš li da nam skuham čaj?
Šta se to sa tobom dešava?
Šta si sada smislio?
- Šta je bilo, dušo? - Razgovaram sa Rocky-jem.
- Dušo, ne zezaj ga, znaš da... - Ne zezam ga.
Opet je imitirao alarm za auto.
- Možeš li mi donjeti malo limuna? - Molim?
- Možeš li donjeti limun, molim te? - Da, ovdje je...zaveži.
- Nemoj ponovo da se zaliješ. - Neću, ne brini.
Kreni! Kreni!
- Šta se dešava? - Vozi, samo kreni.
- Vozi. Kreni. - Krećem, krećem.
Idemo požuri. Brzo, brzo.
- Uzeo sam pticu, to je važno. - Zar su se toliko uzrujali?
- Tek će. - Šta?
Šta se desilo sa "dvije muhe jednim udarcem"?
Učinio sam šta sam morao. Eloise, nikada mi ne bi dali tu pticu, vjeruj mi.
- Nemožeš to znati. - Skalkulirao sam rizike.
Ovo je jedini način da oslobodim ovu pticu.
Nismo valjda, okrutni prema njemu?
- Nije ni bila moja ideja, već tvoja. - Nije ni moja, nego njena.
Pustićemo ga da sam odluči.
Ovo mi izgleda kao dobro mjesto, pa....
Hajde, hajde Rocky, poleti.
Hajde izađi.
Hajde, vidi svijeta. Upoznaj neke ženske.
Hajde, idi odavde .
Ne, Rock, idi. Dođi.
Odleti. Rock, pogledaj me.
Maši krilima.
E, pa sada me ljutiš.
Želiš li se vratiti u "Semper Fi" kuću?
Znaš, šta? Napuštam te.
- Jesi li uspio? - Misija obavljena.
Je li sretan?
Jesi li ti sretan?
On je samo ptica. Oslobodio sam ga.
Hoćeš li me, molim te, vratiti u hotel?
Osjećam se bolje poslje ovoga, u redu?
Slušaj, ne moraš razgovarati o tome ako ne želiš.
- Reci mi šta želiš da kažem. - Ne.
Ne znam, nisam o ovome razmišljala.
Znaš, Burke, svićaš mi se. Ti...mi se sviđaš.
Ne pisac, ne tip sa mikrofonom, samo, samo ti želim pomoći.
Znaš , šta, Eloise? Ja...
Molim te da me vratiš u hotel.
I molim te da poštuješ tu odluku.
- Hoću, ali...- Kvragu, baš ne znaš kada treba prestati?
Zamolio sam te da prestaneš, ali ti i dalje nastavljaš.
Možda tebi treba psihoanaliza. Pusti me na miru.
sam ću se vratiti.
Bilo je i vrijeme.
- Oh, Bože! Gde si to bio? - Nije važno.
Reći ću ti nešto što jest važno.
Otkazao si večeru, a Vernon je stigao...Gospode!
Lane.
Razgovaraću sa njim ujutro, ti se u međuvremenu pobrini za njega,
Za to vrijeme, prihvati njihovu ponudu, ali im reci,
da želim da DVD bude gotov ranije.
- Isuse, šta li se tebi desilo? - Jedva čekam da odem odavde.
- Hej, je li sve u redu? - Naravno.
- Šta ti se desilo ovog popodneva? - Ništa značajno.
- Je li u pitanju, Eloise? Stani.
Čekaj. Saslušaj me.
Znaš da, ako želiš, možeš porazgovarati samnom.
Znam da izgledam kao da mislim samo na posao, ali hoću da znaš,
da sam tu za tebe, ako sam ti potreban.
- Nema je više. - Kako to misliš ?
Ne znam, ja.... Sve sam pokvario.
Sve što me muči, bacio sam njoj u lice.
Moglo je biti nečega.
- Burke. - Naspavaj se, sutra je veliki dan.
Burke.
Stvarno si zabrljao.
Udarili smo u drvo, ona je na mjestu poginula.
Kada ćeš prestati lagati, sinko?
Dobro jutro, ovuda.
- Šta se tebi desilo? - Malo sam trčao. Baš osvježava.
Vernon će doći na prezentaciju DVD-a.
Ako mu se svidi ono što će vidjeti uskočićemo u Rolls Royce.
Ali, idemo po redu. Trebam te upoznati sa nekim.
Lane, prokleti, Marshall.
Ovo je neočekivano.
Žao mi je.
Lane mi je rekao.
Istinu.
Nisi zaslužio da se tako kažnjavaš.
Nadam se da ćeš pronaći neki način, da sebi daš malo oduška.
Jer ako to ne učiniš, ovakav će ti biti cijeli život.
Mislim da je to....tužno.
To je baš tužno...
To je sve što sam ti imala reći.
Molim te, čuvaj se. Važi?.
Je li ovo bilo tjedan čuda ili šta?
Koliko vas se ne može zasititi Ryan Burke-a?
Kladim se da bi ste voljeli,
da ga gledate, svaki dan od tri do četiri, u vašim dnevnim sobama,
na lokalnim TV stanicama.
A sada, čovjek koga volite, Ryan Burke.
Hvala vam. Molim vas, sjednite.
Hvala vam, sjednite, molim vas.
- Osjećam se dobro, a vi? - OK!
- Gospodine pokažite mi vašu značku. - Molim?- Vašu značku.
Imam ja značku. On je prokleti lopov. Provalio mi je u kuću i uzeo...
Evo značke. - Možete je zadržati. - Eto je vama.
Puno smo napredovali, u zadnjih nekoliko dana.
Ali, ne zaboravite,
da je to samo osnova za budućnost.
Izvinite.
Znate...ovaj... Žao mi je.
Ne mogu Vas više lagati.
Evo me ovdje,
i gledam sve vas, kako se suočavate sa svojim bolom.
I zavidim vam na tome.
Jer...ja se nisam suočio sa svojim.
Nisam želio da to bude moja krivica.
Nesreća moje žene.
Padala je kiša.
Pojavio se taj pas.
Stajao je nasred puta.
Svađali smo se.
Oko boje kojom ćemo oličiti kuhinju.
Zbog boje.
Ali ono što vam nisam rekao,
je da sam ja vozio auto.
Ne ona.
Ubio sam svoju ženu.
I jako mi je žao.
Bila je to samo nesreća, sinko.
To je sve.
Ništa ti tu nisi mogao.- Ne! - Ne, to je istina.
Bila je to jedna od onih nesreća.
Saslušaj me. Nikada te nismo krivili.
Nikada.
Sve što smo željeli je da je žalimo, zajedno sa tobom, sinko.
Nismo znali šta da radimo. Nismo mogli da te nađemo.
To je bio najgori dio.
U redu je.
Pomislio sam da si to trebao učiniti odavno.
- Jesi li dobro? - Da, trebaće malo vremena.
Mr. Ryan? Ted Vernon.
To je bilo nešto posebno.
Da, to je baš bilo nešto. To je bila stvarnost.
I ako vam se to ne sviđa, uzmite vaš ugovor i zabijte si ga u guzicu.
Mislim da nam je upravo to potrebno.
I divim vam se zbog toga.
Hvala vam.
- Žao mi je, jesmo li još uvjek... - Vidjećemo.
Ovo je razlog zbog kog me stalno otpuštaš. Odmah se vraćam. Mr. Vernon?
Postoji nešto, što mislim ,da nikada nisi shvatio.
Što se nas tiče, nismo izgubili samo kćerku, već i sina.
- Žao mi je. - Razumijemo te.
I ona bi željela da nasaviš sa svojim životom.
I nemoj se otuđiti od nas. Sljedeći put uđi na glavni ulaz.
Hoću, obećavam.
I, sinko, hvala ti, hvala.
- Trebao sam to davno da učiniti. - Ne, nije u vezi toga.
Oslobodio si me one proklete ptice.
- Volim te momče. - I ja vas.
- Donjela sam travu. - Sjajno, hvala.
Stvar je u tome,
da si u proteklih nekoliko dana upoznala dio mene, koji...
nije bio za to.
Pa, pitam se, ako nisam baš skroz zeznuo stvar.
Da li hoćeš da upoznaš dio mene,
onaj dio, koji jest.
Da, hoće.- Marty!
Izvini.
Da.
Poglavlje 15.
Tokom putovanja, važno je da vam jedna stvar uvijek bude na pameti.
Čim se nešto završi, nešto i počne.
Nisi to valjda ti?
Naravno da jesi, ko bi drugi bio.
Hajde.
Pitao sam se gdje si bio. Nije da me zanimalo.
Vraćamo se u rudnike soli.
- Zdravo. - Zdravo.
Zbogom.
na srpski jezik preveli Aleksandra i Slaviša
Prilagodio na Hrvatski kizo973